Helikopter 4: Boeing Vertol 107-II
Frank Piasecki föddes i Pennylvania 1919 som som till polska immigranter. Redan tidigt intresserade han sig för utvecklingen av helikoptrar och blott 24 år gammal kunde han själv spaka sin första egenkonstruerade skapelse, PV-2. Efterföljaren, Piasecki HRP-1 var den första av det som blev Piaseckis signum, tunga helikoptrar med dubbla rotorer, i folkmun ”flygande bananer”. Genombrottet kom sju år senare då Piasecki H-21 vars version Vertol 44 blev det svenska försvarets första helikopter HKP 1, se bild nedan.
![Bild](https://lantvarnet.files.wordpress.com/2012/05/hkp-1.jpg?w=978)
I mitten av femtiotalet bytte företaget namn till Vertol (en förkortning av Vertical Take Off and Landing) innan Boeing köpte företaget 1960. Piasecki startade senare ett nytt företag under eget namn, som fortfarande existerar trots att grundaren själv avled 2008.
Framgången med H-21, ledde till utvecklingen av Vertol 107 som flög första gången 1959 och i hemlandet mest känd som CH-46/UH-46 Sea Knight. En exportversion, CH-113 såldes även till Canada. Från 1962 producerades även ett stort antal av Kawasaki i Japan, under beteckningen KV-107-II. Bilden nedan visar prototypen på besök i Sverige.
![Bild](http://www.nordicrotors.com/images_2/display_2/N740602012-07-03_21:04:58_display_3472.jpg)
Sverige, som hade goda erfarenheter av H-21 blev en av de första kunderna och 1963 levererades tre 107-II-15 till Marinen där de fick beteckningen HKP 4B och benämndes ”Yngve 11-12”, några år senare ommärkta till Y 61-63. Maskinerna placerades på 1. Helikopterdivisionen Berga. Samtidigt beställdes fyra 107-II-14 av Flygvapnet och benämndes HKP 4A . Från början placerades de på F 8, men senare kom både F 15, F 17 och F 21 att flyga HKP 4.
1968 förlorades en av Marinens HKP 4B, Y 62 (välbekant från Airfix klassiska boxart) i en tragisk olycka. Den ersattes av Y 64, ursprungligen den andra prototypen, ursprungligen avsedd för passagerartrafik och därför lätt igenkänd på sina fyrkantiga fönster. (Bilden nedan, Y 64 är numera bevarad på Flygvapenmuseum.)
![Bild](http://www.nordicrotors.com/images/display/040642010-07-25_12:35:51_display_3656.jpg)
När Marinens HKP 1 tjänat ut i början av sjuttiotalet, ersattes dessa med åtta KV 107-II-16 från Kawasaki. Tanken var från början att kalla dessa HKP 7, men detta ändrades senare till HKP 4C. Y 65-71 placerades på Berga medan 2. Helikopterdivisionen Säve äntligen fick ersätta sina uttjänta Vertol 44 med Y 72-75. 1975 totalhavererade dessvärre Y 66 vid mörkerflygning över Mysingsfjärden.
1988 ersattes Flygvapnets HKP 4A med den nya HKP 10 Super Puma. Tre år senare överfördes FV:s maskiner till Marinen och fick benämningen HKP 4D.
Den 1 mars 2011 genomfördes den sista flygningen med HKP 4 då Yngve 70 flögs från Ronneby, ”hem” till Säve där den numera finns att beskåda vid Aeroseum. En nära 50 år lång epok i svensk flyghistoria var över. Märkligt nog innebar det inte slutet för de slitstarka Vertolerna. Ytterligare en maskin, Y 64 hade redan 2007 överförts till Flygvapenmuseum, men sju maskiner såldes vidare till Columbia Helicopters i USA där de fortfarande är i tjänst. 2013 återfördes Y 69 till Sverige och ställdes ut på Aeroseum. Ytterligare en HKP 4, Y 72 finns på Aeroseum sedan 2010. En femte Vertol är bevarad i Sverige, HKP 4A 04451, den först levererade HKP 4 som är utställd på F 21 museum.
Sammanfattning av de olika versionerna:
Det är främst två saker som skiljer de olika modellerna åt: Bakpartiet och stubbvingarna. Detta beroende på att olika versioner utrustades med olika motorer medan vissa modeller fick stora extratankar på stubbvingarna.
Den ursprungliga modellen hade ett kort bakparti och små stubbvingar. På CH-46/UH-46 behölls de mindre stubbvingarna medan CH-46A fick ett annorlunda stjärtparti, med en utstickande del i mitten. CH-46D fick ett ytterligare modifierat, förlängt stjärtparti som på CH-46E modifierades ytterligare med förändrade utblås.
De svenska, japanska och kanadensiska versionerna hade alla stubbvingar med extratankar. De japanska och kanadensiska försågs dessutom med samma förlängda stjärtparti som CH-46D/E. Eftersom Sverige blandade USA- och japantillverkade versioner, skiljer sig därför bakpartiet åt beroende på de olika versionerna. Maskinerna med förlängda bakpartier har dessutom två stag mellan stubbvingarna och bakkroppen, de med korta bakpartier har endast ett.
HKP 4-versioner i Sverige
HKP 4A
![Bild](http://www.avrosys.nu/aircraft/Heli/504khp4/504HKP4-LL02.jpg)
![Bild](http://m4.i.pbase.com/g4/24/988224/2/134941244.CxgBCNVN.jpg)
HKP 4A: Flygvapnets maskiner för flygräddning, tillverkade av Boeing, med kort bakparti. Ursprungligen märkta F 8-91-99 samt F 8-74, dock ommärkta senare. Två HKP 4A hade under en period långt bakparti av C-typen, se inlägg nedan.
HKP 4B
![Bild](http://www.nordicrotors.com/images_2/display_2/040622012-03-21_20:48:26_display_4830.jpg)
![Bild](http://www.nordicrotors.com/images_2/display_2/040612015-06-21_18_40_50_display_2774.jpg)
HKP 4B: Marinens tidiga maskiner, nr 61-64 (64 köptes in som ersättning för havererade 62). Tillverkade av Boeing, initialt med kort bakparti, men senare modifierade med förlängda dito.
HKP 4C
![Bild](https://omflygplan.files.wordpress.com/2012/12/72-549-y66-a-peter-liander.jpg?w=549&h=360)
![Bild](http://www.cavok-aviation-photos.net/fencecheck/Hkp4B_04076.jpg)
HKP 4C: Marinens senare varianter, tillverkade av Kawasaki och därmed med långt bakparti. Nr 65-72.
HKP 4D
![Bild](https://www.soldf.com/images/s_hkp4.jpg)
HKP 4D: Fyra av flygvapnets HKP 4A överförda till Marinen och modifierade till HKP 4B-standard, dock med bibehållet kort bakparti. Nr 73-76.
Dock ska noteras att vissa maskiner i samband med reparationer fått nya bakkroppar. Det innebär att följande HKP 4D har ”fel” bakkropp:
04451, F 15-91, senare F 21-91
04457, F 17-97